Jätkuvalt on moes ka orhideed, mis nõuavad siiski mõnevõrra rohkem hoolt kui kaktus või aaloe, eriti õitsemise perioodil. Orhidee ei taha küll sagedast kastmist, küll on paljud neist pirtsakad kasvukoha suhtes ning vajavad ohtralt valgust ja regulaarset väetamist.
Taimed ei muuda kodu üksnes hubasemaks, vaid aitavad parandada ka koduse õhu kvaliteeti. Taimed niisutavad ise õhku, aga osad neist annavad ka märku sellest, kui kodu õhk on talvise kütte tõttu muutunud sedavõrd kuivaks, et lisaniiskust vajavad nii taimed, inimesed kui ka koduloomad. See ei tähenda täiendavat kastmist, vaid õhu niisutamist, mille vajadusest ei pruugi inimesed ise aru saada, enne kui nahk ketendab ja nina on kinni, küll aga annavad õhuniisutamise vajadusest varakult märku suurelehelised taimed, mille lehtede otsad muutuvad kuivaks ja pruuniks. Mõned taimed, näiteks aaloe ja vahalill, puhastavad õhku ka toksiinidest ning vahalill eraldab lisaks fütontsiide, mis tapavad isegi keskkonnas leiduvaid viiruseid ja baktereid.
Taimi koju tuues ja seal paigutades tasub arvestada elementaarse talupojatarkusega, mis tikub inimestel ununema. Esmalt vajavad kõik taimed rohkem või vähem valgust ehk pimedates nurkades täiendavat valgustust. Lisaks ei tasu panna taimi otse potiga põrandale kui kodus on põrandaküte, samuti ei panda taimi radiaatori või ahju kõrvale, sest isegi sooja armastavad troopikataimed kaotavad sellistes tingimustes liiga kiiresti niiskust. Potis okaspuude kohta tasub teada, et need ei salli üldse sooja ja kui kodus jahedat paika pole, tasub jõuluks ostetud potikuusepuu võimalikult kiiresti õue ümber istutada, sest tavalise eluruumi temperatuuri juures need taimed kaua ei ela.
Soojal talvel võib taimi kasvatada ka akna taga, rõdudel ja terrassidel. Näiteks kanarbik ja eerika on mõlemad leplikud, ei vaja suuremat hoolt ja peavad leebes talves kenasti õues vastu.