![Pilt on illustreeriv.](http://f11.pmo.ee/JJeKYt_S9vkvycp_SJTVeRFPnsw=/1442x0/filters:focal(427x189:646x450):format(webp)/nginx/o/2024/07/22/16237618t1h1d74.jpg)
Hoidistamisel on oluline jälgida, et suvine väärt kraam enneaegselt raisku ei läheks. Purgi õhukindlalt sulgemine on vaid üks paljudest sammudest, mida sel teekonnal järgida tuleks.
Hoidistamisel on oluline jälgida, et suvine väärt kraam enneaegselt raisku ei läheks. Purgi õhukindlalt sulgemine on vaid üks paljudest sammudest, mida sel teekonnal järgida tuleks.
Hoidistamiseks kasutatakse traditsiooniliselt 9-protsendilist valget äädikat, kuid võite kasutada ka 5-6 protsendilist toodet. Mitte mingil juhul ei tohiks kasutada 4-protsendilist valget äädikat – selle baasil valminud hoidised ja konservid ei säili kaua. Reeglina märgib tootja sildil teabe happesuse protsendi kohta, seega tuleks enne ostu hoolikalt tootel olevat infot lugeda.
Kui sulle ei meeldi hoidistele äädikat lisada, siis tuleks see asendada sidrunhappega: kolmeliitrise purgi jaoks piisab ühest teelusikatäiest. Alati võib kasutada ka sidrunimahla. Ühe liitrise konservipurgi jaoks tuleks pigistada pool sidrunit.
Äädikas on üks nendest maitseainetest, mis hoolsa säilitamise korral säilib kas või igavesti. Ainus, mis võib ajas muutuda, on äädika maitse ja värv.
Põhjus, miks äädikas halvaks ei lähe, seisneb selle happelisuses. Happed toimivad looduslike säilitusainetena, mis ei lase äädikal kunagi halvaks minna, vahendab TVNET. Mõned äädikad ongi tegelikult riknenud vein või siider. Kui valge äädikas jääb peaaegu täielikult muutumatuks, võivad teised äädikat värvi muuta või eritada sadet.
Ebakorrektselt säilitatud või liiga kauaks sahvrisse seisma jäänud äädikas võib kaotada oma happesuse ning ei pruugi toidu valmistamisel enam sarnast maitset anda. Selleks peab äädikat ikka väga kaua säilitama.